Oficium sv. Markéty figuruje v pražském breviáři (f. 330v ff) i v řadě dalších pramenů české provenience, ale jeho zpěvy jsou příkladem méně hodnotného rýmovaného oficia, kde celý půvab textu spočívá v jazykově roztomilé formulaci zbožného klišé nebo nějaké dílčí události z legendy. Dvě antifony, které by byly po překladu do češtiny bez uzardění modlitelné a hodily se pro funkci antifon k evangelním kantikům, jsem nenašel. Navrhuji tedy nejchudší variantu formuláře bez vlastních zpěvů. Popř. je možné sáhnout po antifonách níže, ve středověkém formuláři zpívaných k žalmům prvních nešpor. České znění v tomto případě není překladem, ale velice volnou parafrází.
O Christi martyr Margaretha quae tantas poenas superasti, diabolum conculcasti, draconem interfecisti, Christum dilexisti. (BP1502 330v) |
Markéto, mučednice Kristova, Markéto, navzdory mučení jsi vydala svědectví Kristu a tak srazila hlavu starému hadovi. [Nebo:] Svatá Markéta se nezalekla mučení, ale znamením Kristovy smrti a vyznáním jeho zmrtvýchvstání zvítězila nad velkým drakem, ďáblem, a branou smrti vstoupila do života věčného. |
O Margaretha, coelorum virgo secreta, iam conscendisti suavissima victima Christi. Ora pro nobis virtus quod[?] crescat amoris. (BP1502 330v) |
Již jsi vystoupila k nebesům jako vůně oběti, v níž Kristus našel zalíbení: Markéto, pros za nás, aby naše láska rostla. |